שני הימים החשובים ביותר בחיים,
הם היום שבו נולדת והיום שבו אתה מבין למה.
מארק טווין
בטון 50 ק"ג
עובד לשרותי בנייה. עובד לשרותי בנייה.
-חשבתי שגמרתם עם זה בשבוע שעבר. -הבעלים רוצה שביל גישה יותר רחב.
כשהם המשלמים...
אז מה שהם אומרים.
-תודה. -כן, נתראה.
-הם עושים לחדשים מבחני-כושר. -כמו לכבאים.
היי, סבא. בעבודה הקודמת שלך לא דחפת עגלות, נכון?
מודה באשמה.
מה נשמע, ג'ני?
עכשיו יותר טוב.
-מה המצב, מר מק'קול? -בסדר גמור, ראלפי.
-מה יש לך שם? -טונה.
-לחם? -קמח מלא, נטול גלוטן.
-אוקיי. ממרחים? -נבטים, אבוקדו ומיונז צמחי.
אוקיי.
יש עצם בטונה.
מה? תפוחי אדמה זה ירקות. אני אוהב פריך.
גזר זה פריך. אצות מיובשות זה פריך.
אני בנאדם, לא שפן.
אתה רוצה להיות מאבטח, אתה חייב לרזות. יש לך מבחן-כושר עוד שבוע.
ביקשת את עזרתי, אבל אם אתה לא מוכן ללכת עד הסוף...
-כן. -היי.
התקדמות, לא שלמות.
-גמרנו עם הצ'יפס. -גמרנו עם הצ'יפס.
מי צריך שיהיה טעים? נכון?
ברידג' דיינר
הזקן והים
-טוב, אז נראה אותך, ג'יי. -יום טוב שיהיה לך, בילי.
לך תזדיין.
-תודה. -בבקשה.
הוא כבר תפס את הדג?
רק תקע בו את הוו.
הגיע הזמן.
זה דג גדול.
אבל לא ברור אם הוא יחזיק מעמד.
אוי, לא.
קרב קשה, כרגע.
כן, טוב, אולי הוא פשוט זקן מדי.
חשבתי שהחלטת לוותר על סוכר מזוקק.
-נכון. -מתי?
ממש או-טו-טו.
כן?
זה לא טוב למיתרי הקול שלך.
גוף, נפש, רוח, את זוכרת?
קניתי מכשיר קטן להכין דמו.
כן? אני בטוח שאת טובה.
למה אתה אומר את זה?
תחושת בטן.
בסדר. להתראות, ג'ייק.
להתראות, מותק.
תספר לי מה קורה עם הדג ההוא.
-אוקיי. -אז, נתראה.
היי!
אתה חייב לי 100 דולר.
היי, סבא. אנחנו מתערבים על מה שעשית לפני שהגעת הנה.
כאילו בתור פרנסה.
אני אומר, סוכן ביטוח. תביעות וכאלה.
לא, הוא היה סוכן מניות, בוול סטריט.
הייתי "פיפ".
היית פימפ? (סרסור)
לא, פ-י-פ. פיפ.
מה זה פיפ, קיבינימאט?
למה אתה חייב לקלל כל הזמן?
"גלדיס נייט והפיפס".
תראה את הדבר הזה!
-לא יכול להיות! -תפסיק.
-תביא אותה. -אל תעשה את זה.
-אוי, הסיבוב? -אוי, מה?
-חכו רגע. -והחלקה.
בלופר. אני הולך לבדוק את זה.
-אני בודק את זה. -תבדוק.
רכבת הנשמה
אז מי מהם זה אתה?
זה שמימין.
תעשה את זה עוד פעם!
זה לא הוא.
בחיי, זה הוא עם אפרו.
-הוא קרח. -אז הוא שם פאה.
זה הוא.
לעזאזל איתך, ילדה! תבואי הנה מיד!
היי, ג'ייק. איזה לילה מזדיין.
כן, קשה שם, מותק.
בשבילך, ילדונת.
תודה.
אז הוא תפס אותו בסוף?
את הדג.
כן, בטח. כן. הוא תפס אותו.
אז זה סוף טוב.
לא בדיוק.
הזקן קשר את הדג לסירה...
והיה צריך לחתור חזרה לחוף.
הדג דימם במים...
באו כרישים...
ואכלו את כל הדג ולא נשאר ממנו כלום.
די בזבוז, לא?
לא. תלוי איך מסתכלים על זה.
הזקן פגש את היריב הכי גדול שלו,
בדיוק כשהוא חשב שהחיים שלו נגמרו.
והוא ראה את עצמו בדג.
ולמד...
לכבד אותו ככל שהוא נאבק יותר.
למה הוא לא שיחרר את הדג?
הזקן חייב להיות הזקן. הדג חייב להיות הדג.
אתה חייב להיות מה שאתה בעולם הזה, נכון?
ולא משנה מה קורה.
סלאבי
יש לך לקוח.
אני לא רוצה.
מה?
אתה לא יכול למצוא מישהי אחרת?
הוא רוצה אותך.
אבל הלקוח הזה חזיר דוחה.
הוא מחכה בחוץ.
-כמה זה, ג'ייק? -עזבי את זה.
-לכי תתפרנסי. -תודה, ג'ייק.
היי, מותק! מה נשמע? מוכן לכייף?
קדימה, תמשוך, תמשוך, תמשוך.
תמשוך, תמשוך, תמשוך, תמשוך!
קדימה, קדימה.
שמונה, שבע,
שש, חמש,
ארבע, ארבע, ארבע.
קדימה כבר, קדימה.
-אני לא יכול. -אתה לא יכול?
מה אם זה הייתי אני?
היית משאיר אותי למות משאיפת עשן? אני שוקל 90 קילו.
איך תחלץ אותי מבית בוער,
אם אתה לא יכול למשוך צמיג 20 מטר?
אני לא מספיק חזק.
אל תפקפק בעצמך, בני. זה מה שיהרוג אותך. קום.
קדימה, קום. קום.
דיו, דיו, דיו!
למקומות, היכון...
משוך.
קדימה. מי הולך להיות מאבטח?
אני!
-מי הולך להיות מאבטח? -אני!
מי הולך להיות מאבטח?
-כל הכבוד. -אני!
מוצא חן בעיניי. בוא נעשה את זה עוד פעם.
מלא רעל. כמו שאת אוהבת.
יש לך יומולדת היום?
לא, מישהו בעבודה. לא רציתי שזה יתבזבז.
מזל טוב לך, "מישהו בעבודה".
בן כמה אתה?
בת כמה את?
לא ממש משנה.
אני מצטערת, עברתי את הגבול, נכון?
לא, לא. תקשיבי, היי, בואי, שבי.
שבי. שבי.
שבי.
אוקיי.
-בואי שבי. -טוב.
אתה בטוח שאני לא מפריעה למשהו?
כן.
נו?
אני לא יודעת.
פשוט, אתה יודע, בא לי קול שקט.
לפני שמתחיל הטירוף.
אוקיי.
אני טרי.
בוב.
-טוב. -אתה לא נראה בוב.
באמת? תודה.
אתה נראה רוברט.
רוברט קורא ספרים כאלה.
בוב רואה טלוויזיה.
השם האמיתי שלי הוא אלינה.
מה קרה לך בפנים?
משהו טפשי.
תראה, זה לא מקצועי.
פשוט תגיד לי מה דעתך.
השירים שלי אלינה "טרי"
אלינה הזמרת.
שנינו יודעים מה אני בדיוק.
אני חושב שאת יכולה להיות...
כל מה שאת רוצה להיות.
אולי בעולם שלך, רוברט.
בעולם שלי זה לא קורה.
תשני את העולם שלך.
אין טבעת.
על אצבע הנישואים שלך, אין טבעת.
לא.
אין גברת רוברט בבית?
לא.
הייתה אי פעם?
פעם.
שברת את ליבה?
היא שברה את ליבי.
אתה יודע, אני רואה הרבה אלמנים.
משהו בעיניים שלך.
זה לא רק עצב...
זה כאילו...
משהו אבוד.
אתה כל הזמן קורא ספרים?
אשתי תמיד קראה.
היא עבדה על רשימת 100 הספרים שכולם צריכים לקרוא.
היא הגיעה ל-97, אז חשבתי...
שגם אני אלך על זה.
ויום אחד, כשניפגש שוב,
יהיה לנו על מה לדבר.
-וואו, 100 ספרים. -כן.
יא אללה.
כמה כבר קראת, רוברט?
91.
מצטערת, הדבר המעצבן הזה.
91 ספרים.
כמעט גמרת.
כמעט.
מה תעשה אחרי?
אני אקח שעורים בזמרה.
ואחר כך אני אפתח מפעל דונאטס.
באמת.
מה? למה את צוחקת?
אני אוהבת להיות ערה בשעות האלה.
כן?
כן. הכול כל כך חשוך.
שהכול שוב נראה אפשרי.
אני פשוט לא יכול לישון בלילה.
כן ואני זוכה לשמוע את הסיפורים שלך.
על מה החדש?
על בחור שחושב שהוא אביר בשריון מבהיק.
הבעיה היחידה היא,
שהוא חי בעולם שכבר אין בו אבירים.
נשמע קצת כמו העולם שלי.
אני גר פה בהמשך.
אני אתפוס מונית או משהו.
תודה על הקול השקט, רוברט.
בשמחה רבה, אלינה.
כן.
-נראה אותך, בסדר? -לילה טוב.
שיט.
להתראות.
מה עשית, אה?
מה עשית ללקוח ההוא?
סלאבי, הוא היכה אותי.
מי את חושבת שאת, קיבינימאט?
זה בסדר. זה בסדר.
ברור לך?
הכול בסדר, רוברט.
בואי נדבר על זה שאת לא עונה לטלפונים שלי.
כלבה!
שניתן לו כרטיס ביקור?
הבחורה הזאת לא שווה כלום.
תצלצל למספר הזה. נשלח לך אחרת.
יותר טובה.
אל תתבייש. תתקשר.
שיהיה ברור.
קפה?
צריך פה עוד סוכר.
שמעתי שהיא בטיפול נמרץ ב"שומאטס".
מישהו ממש הכניס לה מכות רצח.
ד"ר פיילי לטיפול נמרץ.
ד"ר פיילי לטיפול נמרץ, בבקשה.
אלינה.
את תהיי בסדר, אלינה. את תהיי בסדר.
לאט לאט.
לא קרה כלום. לא קרה כלום.
-זה בסדר. זה בסדר. -הנה.
אני יכולה... זה בסדר. תודה.
מה שלומה?
אלינה. מה שלומה?
-מי אתה? -חבר.
לקוח הרביץ לה.
והיא הרביצה לו בחזרה.
והלקוח טלפן לסלאבי.
אז סלאבי עשה ממנה דוגמה לכולן.
זה מה שהם עושים.
לבחורה אחת הם שרפו את הפנים עם חומצה.
היא כל הזמן שם איתם בתור תזכורת לכולנו.
הם הביאו את טרי בגיל מאד צעיר.
נראה לי שהיא הגיעה לשלב...
שנראה לה שהחיים שלה יכולים להיות שלה יום אחד.
סלאבי הזכיר לה שזה בחיים לא יקרה.
הם אמרו שבפעם הבאה הם יחתכו לה את הגרון.
הם אמרו שזונה שמזדיינת ולא יכולה לדבר,
אולי תהיה שווה כפול.
לילות רוסיה שרותי ליווי
השירים שלי אלינה "טרי"
אתה ואני יודעים מה אני באמת.
זה משהו בעיניים שלך.
תשני את העולם שלך. כל מה שאת רוצה להיות.
הוא אמר שפעם הבאה הוא יחתוך לה את הגרון.
למה הגרוטאה הזאת בחניה שלי?
היי, סלאבי.
-הם למעלה? -כן.
טבי. לקחת את הכסף מהמזדיין ההוא, דימטרי?
כן.
הוא ביקש סליחה.
סליחה?
אמרתי לו.
מה אני, ישו?
הלכת לאיבוד, סבא'לה?
-איך הוא עלה הנה? -אני לא יודע.
להיפטר ממנו?
לא.
באתי בגלל הבחורה.
נתת לי את זה לפני כמה לילות.
אנחנו מחלקים הרבה כרטיסים.
עוד עומד לך בכלל, סבא'לה?
באתי הנה בקשר לבחורה מסוימת.
היא חטפה מכות רצח.
אני חושב שאולי טעית בכתובת, סבא'לה.
הבחורה הזאת, יש לה שם?
קוראים לה אלינה.
אלינה?
לא, לא נשמע לי מוכר.
אני לא יודע מי זאת, אבל כנראה שהיא יודעת למצוץ.
אוקיי.
תראה, אני מבין.
הבחורות האלו...
שאתה מייצג...
אני מבין שבשבילך הן השקעה.
אז...
אני יכול לתת לך 9,800 דולר.
במזומן.
אתה רוצה לתת לי 9,000 דולר?
9,800 דולר. במזומן.
-על מה? -על החופש שלה.
אתם מאמינים על הבחור הזה?
הוא מוכן לתת לי 9,000 דולר בשביל כוס אחד.
היא בטח כוס פרארי.
אמריקאים מזדיינים, נראה לכם שאתם יכולים ככה...
לבוא לעסק שלי וככה לקנות מה שבא לכם.
בחורות רוסיות יפהפיות, אין בעיה, רק תשים כסף.
אתה מעליב אותי, קיבינימאט.
צוחק איתך, אחי.
אבל יש לך ביצים, ככה לבוא הנה.
אז...
9,000 דולר בשביל הצרה הזאת.
קדימה.
לחודש אחד.
זהו.
מה חשבת, שזה תשלום חד פעמי?
אני עושה את זה עליה בשבועיים.
היא עוד ילדה.
אני עוד יכול למכור אותה בתור בתולה.
פרנסה טובה להרבה זמן.
אז קח את הכסף המזדיין שלך, ותחזור הביתה,
ותאונן 9,800 פעמים.
ואז תחזור הנה בזחילה ותדבר איתי, אה?
עד אז היא כבר בטוח תהיה בלויה ומשומשת.
ואז אני אולי אתן לך אותה בחינם.
אוקיי.
אתה בסדר, סבא'לה?
ביי-ביי.
אמריקנסקי.
שכחת משהו?
16 שניות.
אחת-אלף...
שתיים-אלף...
שלוש-אלף...
שמונה-אלף.
ברור לך?
28 מינוס 9. 19.
19.
הלב שלך דופק בקצב שהוא פי שלושה מהרגיל.
זה בגלל שאתה מאבד כל כך הרבה דם.
עוד 30 שניות הגוף שלך יושבת...
ואתה תחנק.
אלינה, הבחורה שכמעט הרגת, החיים שלה יימשכו.
שלך ייגמרו פה...
על הרצפה המטונפת הזאת...
בגלל 9,800 דולר.
היית צריך לקחת את הכסף.
מי אתה?
26-אלף...
27-אלף...
28-אלף.
מצטער.
מר מק'קול, הפסקת צהריים.
מר מק'קול.
ארוחת צהריים.
פרינגלס
הבחינה שלך מחר ואתה בכל זאת אוכל את הזבל המלוח הזה?
זה בשבילך.
תפתח.
הגעתי למשקל.
מחר אני הולך לעבור בהצטיינות, תודות לך, מר מק'קול.
מה קרה?
נחבטתי במשהו מטופש.
לדברי החוקרים מדובר ב"הוצאה להורג בסגנון העולם התחתון".
גופותיהם של חמישה גברים...
נמצאו אמש במשרד שמעל למסעדה הזו.
לדברי מקורות משטרתיים,
על פי כל המאפיינים מדובר במלחמת טריטוריות...
בין שתי כנופיות יריבות.
השמות עדיין לא הותרו לפרסום...
מה קורה?
-מה שלומך, אדוני? מורגן פדרסון. -אני יודע מי אתה. תיכנס לאוטו.
קח אותי לזירת הרצח.
לדעתנו, זה שניים או שלושה אנשים, שהרגו את כולם בכזאת מהירות.
אם זאת הייתה הפגנת כוח, אף אחד לא צפה את זה.
אף אחד מהמודיעים שלנו לא שמע על שום תכנון כזה.
כונן מערכת האבטחה נלקח כך שאנחנו מגששים באפילה.
כל מה שאנחנו יודעים, שב-11:17,
עולה מלצר עם מגש אוכל ומוצא אותם מתים.
אני רוצה את כל החומרים מכל מצלמות האבטחה,
ברדיוס של ששה רחובות.
אם תהיה לך בעיה, צלצל למספר הזה...
והבעיה תיפתר.
טלפונים טעונים ופועלים כל הזמן. אני נוטה לצלצל בשעות מוזרות.
ועכשיו, אתה יכול להסיע אותי לדירה שלי.
היי, רק שנייה, מיסטר סאנשיין.
מה אני נראה לך? נהג מזדיין?
זאת העיר שלנו.
אתה אורח מזדיין.
תרשה לי להתנצל על התנהגותי.
זאת הייתה טיסה ארוכה בהתראה קצרה...
ואני אוהב להתמקד, לעבוד מהר.
מותם של אנשי מר פושקין קטע את הפעילות שלנו בעיר.
יבוא, שינוע סחורות, הכול נעצר.
זה לא מקובל עלינו.
אני האיש שאותו מר פושקין מזעיק כשאנשים כמוכם מפשלים.
הכול מוטל עלי עכשיו.
אני לא אוהב את הטון שלך...
שנים אתה לוקח את הכסף של מר פושקין.
כסף שמלווה בתנאים. תנאים שאינם פתוחים למיקוח.
הבעיה שלך איתי, שאתה חושב שמישהו עוד סופר אותך. ממש לא.
אני היחיד שקובע. ושיהיה ברור:
לא באתי הנה להגיד "בבקשה".
באתי הנה להגיד לך מה לעשות.
תהיה מוכן לעבודה.
אנחנו פותחים מחר.
בריאן, ראית את ראלפי?
הוא היה אמור להיבחן היום אחרי העבודה.
-הוא בא לרגע והתפטר. -התפטר?
וגם בלי התראה.
ילדים, אה?
אנחנו סגורים.
-מר מק'קול! -ראלפי.
שמעתי שהתפטרת. דאגתי.
אה, לאימא שלי הייתה פה תאונה קטנה אתמול בלילה.
הייתה שרפה.
-הבנתי. -אז עכשיו אני חייב לעזור פה.
אוקיי.
-יש לנו הרבה עבודה. -אוקיי.
-טוב, אז... -אתם צריכים עזרה?
כן, אם אתה לא עסוק, זה יהיה אחלה.
אני עסוק בלעזור לכם.
בוסטון חול וחצץ
טדי, כבר בדקתי את זה.
האירים נקיים בסיפור הזה. אין להם קשר לזה.
נו באמת, אתה הולך לשבת עם כל אחד מהחבר'ה האלה?
-אני רק אומר לך. -כן, הבנתי.
רשמתי לפניי.
תשמע רגע.
תעשה לי טובה, טוב?
רק בשום אופן אל תקרא לו "ליטל ג'ון", אוקיי?
פרנק, מה פתאום אתה עובד בשביל הרוסים המזדיינים האלה?
הכסף שלי לא מספיק טוב?
ג'ון, אתה יודע שיש לי כבוד לעסקים שלך.
מר לוני.
אתה מבין למה נאלצתי לבוא אליך.
אין לי מושג מה קרה שם...
או את מי אתה צריך לחפש.
אם אני הייתי רוצה להשתלט על משהו,
הייתי פשוט עושה את זה.
לא היה נשאר לכם כלום.
אז יכול להיות שאתה פשוט לא קולט מי אני.
ג'ון. תרגיע, אה?
שום "תרגיע", פרנק! סתום ת'פה שלך קיבינימאט!
יא אפס מזדיין.
שתבין, אני שונא אותכם רוסים מזדיינים.
כולכם משוגעים ואתם יהירים.
אנחנו האירים, באנו הנה בשביל להגיע לחתיכה מהחלום האמריקאי.
אתם באתם הנה לגנוב אותו.
אז תזדיינו כולכם.
ובכן, מר לוני, אני מלא הערכה לכנות הישירה שלך.
זה מאד מרענן ובהחלט מאיר את עיניי לעובדה...
שאתה לא מספיק חכם לבצע דבר כזה.
-מה קיבינימאט? -מה שמביא אותי לסוגייה הבאה.
אנחנו משלמים לך 15 אחוז, כדי לעשות פה עסקים.
מה-10 אחוז הנוספים שאתה גונב, אנחנו מתעלמים.
אנחנו לוקחים את זה בחשבון כי אתם כל כך צפויים.
והעובדה שאתה מלשין של האף.בי.איי, גם היא נסבלת, ליטל ג'ון.
-מה קיבינימאט?! -מה שלא נסבול...
זה לא לקבל כלום תמורת הכסף שלנו. לא מידע, לא הגנה, לא מחויבות.
זה מובן לך, ליטל ג'ון?
מי אתה חושב שאתה קיבינימאט?!
מי אני? או מה אני?
מי אני זה מורכב. מה אני זה יותר קל.
אני איום. אני משנה תוצאות.
תעיפו מפה את הבנז...
פאק!
היי!
זאת העיר שלי. זה ברור לך? זה הבית שלי.
אתה לא יכול להתרוצץ פה כמו חיית פרא.
מה זה היה קיבינימאט?
זה היה מסר.
והמסר אומר:
אני פה.
מה באמת קרה שם, ראלפי?
קצר או משהו.
שנינו יודעים שזה לא נכון.
אני מצטער שבזבזתי את הזמן שלך, מר מק'קול.
לא בזבזת את הזמן שלי. אל תדאג.
לאימא שלי אין כלום חוץ מהמקום הזה.
וכשקורה דבר כזה,
אני חייב לעצור הכול...
ולעזור לה, אתה מבין?
הרי ממילא לא הייתי עובר את המבחנים להיות מאבטח.
היה משהו חריג עם סלאבי,
לפני שהוא נרצח?
הוא הזכיר איזה שם אולי?
משהו הסעיר אותו?
סלאבי אף פעם לא עשה עסקים בנוכחות הבנות.
טבי ניהל אותנו.
אנחנו לא מצליחים לאתר את אחת הבנות,
מהאורווה של סלאבי. טרי.
-את מכירה אותה? -לא.
-איפה אנחנו יכולים למצוא אותה? -מצטערת.
לא ממש הכרתי אותה.
העברת את המסר שלי, טדי?
כן, מר פושקין.
כל עמיתינו, אירים, איטלקים, ארמנים,
מכחישים כל ידע וכל מעורבות.
אנחנו לא יכולים להפגין חולשה. אני חייב שזה ייסגר במהירות.
זה ייסגר במהירות.
ברור, אל תדאג.
יפה.
עכשיו די עם מה שאתה לא יודע.
תגיד לי מה אתה כן יודע.
אני עדיין עובר על הדברים,
אבל ההרג היה ספונטני.
מי שעשה את זה, הוא מומחה בהריגה.
לא ראיתי הרבה כישורים כאלה.
אני לא חושב שזה מישהו שנתקלנו בו בעבר.
מי שזה לא יהיה, טדי, פשוט תמצא אותו.
אני מדבר על משלוח של יותר ממיליון חביות.
-הבנת? -הכול יהיה בסדר.
אני אטפל בזה.
וכשתעשה את זה, תוודא שכולם יידעו.
אני לא רוצה שזה יקרה עוד פעם.
ברור.
נו, יותר מהר.
קח ביסים יותר גדולים.
אתה רואה את זה שם?
הבן כלב הזה.
-כן. -קדימה.
סגור
-אנחנו סגורים. החוצה. -קדימה.
לכו מפה.
שמחנו לראות אתכם.
הבנת? תשלמי בזמן, לא יהיו יותר בעיות.
זהו, בוא.
מאמסיטה, את צריכה לנקות את השומן.
-בגלל זה יש שרפות. -מבטא מעולה.
נתראה בשבוע הבא.
בוא נלך ל"בננה", נקבל מציצה.
-היי, שוטרים. -היי, תכבה את הפנס.
-מה קורה? -אני רוצה לדווח על פשע.
באמת? תתקשר למוקד חרום.
בוא נחתוך מפה. שיזדיין הבחור הזה.
-הייתי צריך לתקוע לו כדור למזדיין הזה. -כן, תרגיע.
איך קיבלת את הג'וב הזה?
מצצתי למפקד המחוז.
למה להטריח את מוקד החרום של העיר...
כשיש לי פה ממש מול העיניים שני שוטרים מושחתים?
זה הבחור הזה.
-המזדיין ההוא? -כן.
סע אחורה.
מאיפה יש לך את המספר הזה?
-זה לא היה קשה. -כן?
גם זה לא.
תשאל את הגברת בהמשך הרחוב.
זאת שהייתה אצלה שרפה?
גם לך יכול לקרות אותו דבר כשכל המשפחה שלך בפנים.
תפתח ת'קופה. תפתח אותה.
אתה תשלם כמו כולם.
כמה עותקים?
אחד.
בטוח שיש לך משאלת מוות, חבר.
מה אתה רוצה קיבינימאט?
האנשים האלה שלקחתם מהם את הכסף, אולי כדאי שתחזירו להם.
ולמה שנעשה את זה?
כי זה מה שעדיף לכל הנוגעים בדבר.
-באמת? -כן.
אולי לנו עדיף לקשור לך לבנה סביב המותניים...
ולזרוק אותך לנהר.
בוא נעשה את זה. רעיון טוב.
אתה אמור לייצג משהו, אפס שכמוך.
פאק!
להגן ולשרת. ליישם את החוק.
לשמור על הצדק.
אתה זוכר?
מי אתה לעזאזל?
מחר, אתם תחזירו את הכסף שסחטתם מהאנשים האלה.
ותגידו להם שזה לא יקרה שוב.
תעשו את זה, ואף אחד לא יראה את הקלטת הזאת.
לא תעשו את זה, חצי שעה אח"כ תראו את הגירסה הלא-ערוכה...
בכל ערוצי החדשות באזור.
אני מציע לכם הזדמנות לעשות את הדבר הנכון.
תקבלו אותה.
זה יותר כואב מהמכות.
מר מק'קול, גמרת להתבטל?
כל שאר הבנות...
טענו שאת וטרי מאד קרובות.
שיקרת לי.
יפה.
מתי דיברת איתה בפעם האחרונה?
לפני שבוע.
הלכתי לבית החולים.
ראיתי אותה שם.
ביקר אותה עוד מישהו?
כן.
-גבר. -גבר?
-לקוח? -לא.
איש נחמד. שחור.
הוא רצה לדעת מה קרה לה.
ושמו?
הוא לא אמר.
והחברה שלך, טרי?
אף אחד לא ראה אותה אחרי שהיא עזבה את בית החולים.
אחרי מה שהם עשו לה.
-ואת יצרת איתה קשר? -לא.
אף אחד לא ראה אותה.
תביטי אלי. את אומרת לי את האמת?
-את אומרת לי את האמת? -כן.
-את אומרת לי את האמת? -כן!
את רוצה קצת מים?
להרטיב את הגרון.
תודה.
מתוקה.
מלאך שלי.
-כן. -בבקשה. בבקשה.
-כל כך יפה. כל כך יפה. -בבקשה, בבקשה, טדי.
-אבל איזו רמאית. -בבקשה. לא.
-איזו רמאית. -בבקשה לא. בבקשה לא.
אתה מכאיב לי. בבקשה תפסיק!
קדימה, הום מארט!
-קדימה! -תמשיכו ככה, הום מארט!
זהו. אצלי! אצלי! אצלי!
יש!
כל הכבוד, כל הכבוד, בובי!
אין כמו הום מארט.
שרותי אבטחה
יש!
-יפה לך! -ראלפי, בראבו!
עברת את המבחנים!
נראה טוב, גבר.
נתנו לך אקדח?
בשביל מה הוא מזמן אותנו לפה ככה?
לא יודע. אולי הוא גמר סוף סוף לרדוף אחרי הזנב של עצמו?
-הוא מיצה והוא צריך לחזור הביתה. -בזבוז זמן.
כן, נשמע לי נכון.
עברתי על כל זמני ההגעה והעזיבה...
של כל מי שנכנס למסעדה הזאת ויצא ממנה...
וגיליתי משהו מסקרן.
האיש הזה נכנס בדלת הכניסה...
כמה דקות אחרי שסלאבי הגיע...
אבל לא יצא.
-בסדר. נתראה. -תודה.
ג'ני, ג'ני, ג'ני.
את יכולה לתת לי החזר על הכרטיס הזה ברגע שתסיימי?
-האדון ממהר. -תפתחי את הקופה, אמרתי!
קדימה, קדימה, תרוקני את הקופה.
קדימה, תפתחי כבר.
תגיד לכלבה שתעשה את זה מהר.
תפתחו את הקופה מיד.
קדימה.
הכול. תן לי הכול.
קדימה, מהר, מהר, מהר.
-גם את הטבעת הזאת. -לא.
תביאי ת'טבעת המזדיינת.
היא הייתה של אימא שלי.
זין על אימא שלך. תני לי את הטבעת.
בוילסטון
-תורידי אותה. -היא הייתה של אימא שלי.
לא מעניין אותי. תביאי ת'טבעת המזדיינת.
-בבקשה. -זה בסדר, ג'ני.
את בסדר?
היי, תקשיב. במשטרה אומרים...
שזה השוד הרביעי של אותו בחור.
הוא ירה במישהו בסומרוויל לפני חודש, אז...
זה רק כסף.
את בסדר?
היי, ראלפי. כן, עדיין קצת בפניקה.
טוב, אז אם את צריכה משהו, תגידי לי.
תודה, ראלפי.
אוי, אלוהים.
הטבעת שלי.
-מר מק'קול. -כן.
סליחה שאני מטריד אותך.
אנחנו בודקים את מקרי הרצח שארעו לפני שבועיים.
חמישה הרוגים. מסעדה רוסית.
אה, כן, זה היה בטלוויזיה. במקרה הייתי שם באותו ערב.
-היית שם. -כן.
-אחרת לא היית פה. -נכון מאד.
אנחנו מנסים לברר אם מישהו מהאורחים...
זוכר משהו חשוד מאותו ערב.
למיטב זכרוני לא.
אפשר לשאול למה אכלת במסעדה המסוימת הזאת?
אני אוהב פירושקי.
יש חמש מסעדות רוסיות במרחק של 5 דקות מהדירה שלך.
אני מניח שבכולן מגישים פירושקי.
וואו. קבעתי שם עם חברה. זה היה רעיון שלה.
-אז כדאי שאני אדבר... -שילה. שילה סנדרס.
אבל היא לא תעזור לך. היא לא הגיעה. לבת שלה היה חום.
-לא נשארת הרבה זמן? -לא הסתכלתי בשעון.
אני מבין. תודה על שיתוף הפעולה.
בבקשה.
אתה מכיר את הבחורה הזאת?
כן, אני לא יודע...
אני לא זוכר מאיפה.
-מה קרה לה? -היא נפלה ושברה את המפרקת.
באמת?
אני אהיה איתך בקשר.
אתה לא רוצה להשאיר לי את הכרטיס שלך, שוטר?
למקרה שאני אזכר במשהו?
זה מה שאתם השוטרים בדרך כלל עושים, נכון?
כנראה שנתתי את כולם.
איך מצאת אותי?
שילמתי במזומן. לא הזמנו שולחן. איך מצאת אותי?
-זה מה שאנחנו עושים, מר מק'קול. -מי זה "אנחנו"?
אנחנו מוצאים את האנשים שאנחנו צריכים למצוא.
מי זה "אנחנו"?
שום דבר בו לא נראה אמיתי.
וההיסטוריה הצבאית שלו?
לא.
תמשיך לחפור.
זה מה שיש לנו עד עכשיו על רוברט מק'קול.
השכלה אקדמאית. משרה מלאה ב"הום מארט".
חשבונות בנק, החזרי מס, הכול פיקס.
נראה רגיל לגמרי.
הכול שקרים. מפוברק.
חייבים לקחת אותו הכי נקי שאפשר.
חי.
מקום בלי מצלמות, בלי עדי ראייה.
בנאדם עם כישורים כמו שלו...
אני רוצה לדעת מי הוא באמת. בשביל מי הוא עובד.
מה נשמע?
קפה, בבקשה.
ותביא לי גם סנדוויץ' ביצה. בלחמנייה.
בלי גבינה, בבקשה.
יבוצע.
אני כבר חוזר.
זה רק אתה? או שאנחנו מחכים לעוד מישהו?
סליחה. מה?
הידיים שלך.
אם באמת היית עובד בחברת חשמל, הידיים שלך לא היו נראות ככה.
אז אנחנו מחכים לעוד מישהו.
בנזונה.
אני רוצה לראות את הידיים שלך.
עכשיו נלך לטייל קצת, אני ואתה. "דנאלי" שחורה.
הנה זה קורה.
מה קיבינימאט?
אם תסטה מההוראות, אני הורג אותך, הבנת?
תעמוד.
מה קיבינימאט? בואו נתפוס אותו.
בלי עדי ראייה.
מה קורה שם?
-מה קיבינימאט? -קדימה.
מה הוא עושה לעזאזל?
רימר, שלך צד אלף. מעקב מקדימה.
אתה גימל. אני בית.
חי.
כן, כן, חי. אני על זה.
בנזונה.
הבנזונה הפתיע אותי.
לכל הרוחות.
דבש טהור
שיט.
פדרסון, תבדוק בארונות, במטבח, ובמרפסת האחורית.
הארון ריק.
-אין כלום במרפסת האחורית. -המזדיין הזה.
חי כמו נזיר.
תראו כמה ספרים יש לו.
רימר, תפסיק להתברבר. תבדוק במחשב.
אתר הטיולים...
החלף מצלמה
הדירה הזאת נקייה מדי, בוס. משהו חשוד לי פה.
יש לנו פה מרשם ל"מקליזין".
זה נגד בחילה בטיסות.
כמה דברים שקשורים בנסיעה שנקנו לפני שלושה ימים.
קנה כרטיס טיסה פתוח למקסיקו לפני יומיים.
הטיסה שלו יוצאת מלוגאן מחר ב-10 בבוקר.
הבחור ידע שזה בא.
-הוא בורח. -נשלח מישהו לשדה.
הוא לא נוסע לשום מקום.
על מה אתה מדבר?
הוא צופה בנו.
מה אתה רוצה לעשות?
תמצאו אותו. אחרת אני אביא אנשים שיכולים.
אם באת לבקש ממני עזרה, אני לא יכולה לעזור לך.
-אני מבין. -באמת?
באתי רק לשתות תה.
רוברט, אין לי הרבה השפעה היום.
אני כבר לא בסוכנות.
אני מייעצת בכמה דברים. זה הכול.
סוזן, אני רק צריך לדעת,
מי זה האיש הזה.
מה לך ולו?
בגלל זה אני פה, זה מה שאני מנסה לגלות.
תספר לי מה קורה, בבקשה?
הייתה לך לוויה יפה, למקרה שתהית.
אתה יודע, כשהודיעו לסוזן שמתת...
היא לא הצליחה לקלוט את זה.
היא אמרה, "לא. לא רוברט.
"ולא ממשהו כל כך טריוויאלי כמו מטען במכונית".
העובדה שאתה חי...
זאת הקלה גדולה.
אבל זה לא ממש הפתיע אותה.
דיברנו עליך לאורך השנים...
והיא אמרה שאם יש מישהו שהיה מוצא דרך לעזוב,
דרך להתרחק מכל זה לתמיד,
להתחיל מחדש...
זה רק...
אתה.
אתה לא רק חיסלת חמישה סרסורים, רוברט.
חיסלת את מרכז הפעילות של ולדימיר פושקין בחוף המזרחי.
פושקין.
הוא כמו שאר האוליגרכים שעובדים עם המאפיה הרוסית...
רק שהוא מממן הכול.
דלק, נשק, בחורות, הכול.
הוא הקים רשת מסועפת, בשני החופים של ארה"ב,
מוגנת היטב.
בגלל הכסף והקשרים הפוליטיים שלו, אף אחד לא יכול לגעת בו.
החבר שלך הזה, הוא האיש...
שפושקין שולח כשיש לו בעיה.
טדי רנסן.
שם אמיתי, ניקולאי איצ'נקו.
רכש את המיומנויות שלו ביחידת קומנדו.
הוא מטיל אימה והוא חכם.
שנים הוא ניהל אגף במשטרה החשאית.
עבר למגזר הפרטי כשברית המועצות התפרקה.
בעיקרון, הוא פסיכופט עם כרטיס ביקור של איש עסקים.
מבוקש איצ'נקו, ניקולאי
תודה, יקירי.
אתה מכיר את השניים האלה?
בלשים במשטרת בוסטון, שמקבלים משכורת מפושקין, אני מניח.
שלוש שנים. הבלש רימר והבלש פדרסון.
רק שעכשיו הם מתים.
מצאו אותם אתמול ברכב שלהם בתא המטען,
בחניון של תחנת המשטרה שלהם.
נחנקו. ירו להם באשכים,
ודחפו להם אותם עמוק לגרון.
חיסול רוסי קלאסי. עבודה של טדי.
השלישי, הבלש מאסטרס,
כבר כמה ימים לא הגיע לעבודה.
רוברט, אני לא צריכה להגיד לך מה יקרה מעכשיו.
הוא לא יעצור עד שהוא יהרוג אותך ואת כל מי שיקר לך.
לא ישנת דקה, נכון?
היי.
רוברט, הבחורה הזאת, אלינה.
למה?
אין לי הסבר למה היא הייתה כל כך משמעותית מבחינתי.
למה מה שהם עשו לה, היה כל כך משמעותי מבחינתי.
יום אחד מישהו עושה משהו מחריד למישהו אחר,
למישהו שאתה בקושי מכיר.
ואתה עושה משהו בעניין הזה, כי אתה יכול.
כי זה מי שאתה?
מי שתמיד היית?
לפעמים אנחנו מקבלים את ההחלטות הלא-נכונות,
כדי להגיע למקום הנכון.
אני יודעת שמשהו מת בך כשוויויאן מתה.
אבל לא החלק שאותו היא הכי אהבה.
לך תמצה את החלק הזה בך.
כן.
אל תשכח להגיד שלום.
שלום.
הכול בסדר?
הצלחת לעזור לו?
הוא לא בא לבקש עזרה.
הוא בא לבקש רשות.
טדי
זין!
מה קיבינימאט?
ניסיון אחת, שתיים, שלוש, ארבע.
פושקין.
אני צריך לדעת הכול:
מי, מה, מתי, איפה, למה.
ולפני שתגיד לי שאתה לא הולך לדבר...
אתה יכול ללכת להזדיין, אתה יודע את זה?
אתה תיתן לי מה שאני צריך.
-או לא. -אתה כזה חלאה מזדיין.
למה לא תעוף מפה ולך תזדיין, בנזונה מזדיין.
יש לך מושג בכלל עם מי יש לך עסק?
אני שוטר, חתיכת מטומטם.
אני נשבע לך שאני פאקינג...
אוקיי. תפתח.
תפתח את החל...
אני בלש במשטרת בוסטון.
אין לי הרבה זמן.
מה שאומר שלך אין בכלל.
תקשיב, אתה ממש בצרות.
תן לי ללכת.
תן לי ללכת וזהו.
אני אתן לך ללכת.
-אני אחזור. -לא!
בנזונה מזדיין! חכה.
חכה!
באנו לראות את אנדרי.
היי, אנדרי. תקשיב, המקום הזה נחשף.
אתה חייב להוציא את כל השיט שלך מפה. תעמיס הכול ותחתוך מפה.
אין מצב.
ומי זה החתיכת חרא הזה?
החלטה של פושקין. אני רק הבחור החדש.
-פושקין. -פושקין.
זה הכסף המזדיין של פושקין. מה אתה שם זין בכלל, אנדרי?
זה "הקלר-קוך"?
-זה? -כן.
-מה הוא אומר? -אין לי מושג.
אפשר לראות?
אה, אתה רוצה לראות את הנשק שלי?
כן ולא.
לא.
אוי, פאק! בסדר, בסדר, בסדר!
היי, היי! אתה מטורף! פאק!
בסדר. כולם להירגע.
פרנק אומר שאתה האיש, אנדרי. כן?
ושהחבר'ה שלך הכי נאמנים לך. הם יעשו כל מה שאתה אומר.
אז אם תגיד להם להניח את האקדחים, לשכב על הרצפה עם ידיים מאחורי הגב...
הם יעשו את זה, נכון?
תזרום איתי, אנדרי.
תגיד להם לשכב.
תודה רבה.
מר פושקין מאד מודה לך.
אנחנו סוגרים את העסק. סוגרים את החנות.
מר פושקין מודה לך מאד. בבקשה, מותק.
בבקשה. בשמחה.
קבלו בבקשה את מתנות הפרידה, של מר פושקין.
בבקשה.
שלוש, שתיים, מושלם, אחת.
תודה. תודה, מותק.
ישר מסביב ימינה.
תדווח.
-משטרת בוסטון. -מדבר בלש פרנק מאסטרס,
מבקש סיוע ברח' וורן 155, כניסה אחורית.
אומר שנית: בלש פרנק מאסטרס,
מבקש סיוע, רח' וורן 155, כניסה אחורית.
-עוד משהו שאני יכול לעשות בשבילך? -תגיד לי אתה, פרנק.
אני יודע שיש לך תכנית מילוט. איפה אתה שומר את זה?
כן? ומה תכנית המילוט שלך, אה?
אנחנו מדברים עליך עכשיו, לא עלי. איפה הראיות?
אתה יודע מה, לך תזדיין. זיינת אותי ממש עד הסוף!
אתה עשית את זה, בנזונה מזדיין!
אתה שומע את עצמך? אתה עשית את זה לתג הזה, פרנק.
אתה פגעת בכבוד התג הזה. אתה מבין אותי?
לך תזדיין, יא בנזונה. אין לי כלום, אוקיי?
אין לי כלום! אתה שומע אותי?!
בגללך אין לי כלום!
אתה חושב שהם לא יגיעו אליך?! אתה חושב שאתה לא הבא בתור?!
אני בנאדם מת!
תעשה משהו בעניין.
אתה לא יודע מי זה האנשים האלה!
אני בנאדם מת. אני לא אחזיק שבוע.
אז תעשה את הדבר הנכון.
בנזו...
תעשה את הדבר הנכון, פרנק.
שוטר 22 שנה, ברור לי שלא הגעת כל כך רחוק,
בלי לשריין לך דרך מילוט.
איפה אתה מחזיק את זה?
הייתי שוטר טוב.
הייתי.
אני מבין.
תעשה את הדבר הנכון.
תעשה את זה בשביל השוטרים הטובים, פרנק.
איפה אתה מחזיק את זה?
תודיע לי כשתסיים, בלש.
דרכון
הבחור הזה.
הוא היה אזוק שם לצינורות.
200 אלף דולר בתא המטען באוטו שלו.
הקלטה של כל העיסקה עם החבר'ה האלה, על המושב.
מטורף, אה? וזה היה מודבק לו לז'אקט.
לכו בעקבות הכסף
וזה לא החלק הכי טוב.
אנחנו בזירה עד שנגמור פה עם כולם.
תזהה לי את כל האנשים האלה.
תראה את זה.
אלוהים אדירים!
מי יספור את כל זה?
חרשנו את העיר.
לא מצאנו כלום.
מק'קול נעלם.
מר פושקין עודכן.
האנשים שלי ימצאו אותו.
טוב.
אני חייב להשתין.
פושקין
הוא לא יחזור.
הספיק לך?
אני מודה שמשכת את תשומת לבי.
כי אני יכול להמשיך.
לבנה אחרי לבנה. דולר אחרי דולר.
גופה אחרי גופה.
או שאתה יכול להתקשר לבוס שלך,
ולהגיד לו שישבית את הפעילות שלו.
הערב.
-זאת לא הצעה רצינית. -זאת היחידה שתקבל.
כשאתה מתפלל לגשם, אתה חייב להתמודד גם עם הבוץ.
כשאתה מסתכל עלי...
מה אתה רואה?
התשובה היא שום דבר.
אין לי שום רגש כלפיך.
מבחינתי, אתה כמו מוך או פקק של בקבוק.
אתה רק משהו שצריך לסלק.
הכרתי פעם מפקד משטרה רוסי.
הוא סיפר לי על תיק שהוא עבד עליו.
אני לא מצליח להיזכר איך קראו לאיש.
הוא היה אינטלקטואל ידוע, שחי במוסקבה.
הוא היה הומניטר, סופר.
מכל מקום, הוא החליט להתחלק בשפע שלו...
עם מישהו שגורלו לא שפר עליו.
ולמרות שהיו לו חמישה ילדים יפהפיים,
הוא פתח את ביתו בפני ילד שישי.
יתום, ילד בן 12.
ילד שהמערכת התעללה בו מילדות.
מופרע. עם נטיות אלימות.
מקרה אבוד. תעצור אותי אם אתה מכיר את הסיפור.
לא, לא. תמשיך.
אוקיי.
אז האיש הטוב הזה פתח את ביתו בפני הילד.
וכשהילד גנב ממנו, האיש הטוב הזה בכל זאת המשיך לאהוב אותו.
כשהילד נכשל בבית הספר,
האיש הזה גילה הבנה וסבלנות.
כשהילד רימה ושיקר...
והתנפל והשתולל באלימות,
האיש הטוב הזה...
הפגין כלפיו חמלה ואהבה...
עד שהילד, שמעולם לא הרגיש...
רצוי ואהוב...
סוף סוף הרגיש כך.
האיש הצליח לחדור אליו.
זה היה נס, מכל בחינה שהיא.
שבוע לאחר מכן, פרצו לביתו של האיש.
הרגו את האיש ואת אשתו במיטתם.
אמרו שנגנבו דברים קטנים,
דברים שילד היה גונב.
אף אחד לא יודע בביטחון.
ילדיו של האיש נשלחו לגור עם קרובי משפחה.
הילד, היתום, נשלח חזרה לגיהנום.
בדיוק כשסוף סוף היה לו סיכוי לחיים,
שני קליעים גזלו את זה ממנו.
זה סיפור ידוע.
הם הצליחו לגלות מי עשה את זה?
הם הצליחו?
אולי הם לא חיפשו במקום הנכון. לפעמים התשובה נמצאת ממש מולך.
אני חושב שהילד הרג אותם.
כן, אני חושב שהילד עשה את זה.
אני חושב שהילד פחד שהוריו המאמצים יתעוררו יום אחד...
ויבינו שהוא לא שווה את המאמץ.
כמו שקרה לכל השאר.
והוא לא היה מסוגל לשאת את המחשבה...
שהאיש הזה, האיש הטוב הזה, יעשה לו את זה.
יזרוק אותו...
כמו מוך או פקק של בקבוק.
אז...
הוא החליט לא לחכות ולגלות אם זה יקרה או לא.
מה דעתך, ניקולאי?
אתה חושב שאתה מכיר אותי?
אני מתרשם, מר מק'קול, שאתה איש רגשן.
זה מפתיע.
לי אין את השבב הזה.
אף פעם לא הצלחתי להבין למה גורם הרגש...
מלבד חולשה.
האנשים שהרגתי, האנשים שלך...
נתתי להם הזדמנות.
זאת הייתה ההחלטה שלהם.
אני נותן לך את ההזדמנות להגיע להחלטה שלך.
-תודה. -בבקשה.
תודיע לי...
כשתחליט.
בוודאי.
עשיתי דברים רעים בחיי, ניקולאי.
דברים שאני לא גאה בהם.
הבטחתי למישהי שאני אוהב מאד...
שלעולם לא אחזור להיות האדם הזה.
אבל בשבילך...
אני אחרוג מההבטחה הזו.
שאלת אותי מה אני רואה כשאני מסתכל עליך.
מה אתה רואה כשאתה מסתכל עלי?
סודי
גרייט איסטרן
חבר קונגרס סטיב טורו שופט טימותי רוקרופט
מושל דריל ריצ'רדסון סנטור ברנדן קיפי
לילות רוסיה
טרי מנדי
נעדרת
לאן להעביר את שיחתך?
לסוכן מוזלי, בבקשה.
הסוכן מוזלי.
שמעתי שמצאת קצת כסף היום.
מי זה?
אזרח מודאג.
תבדוק באימייל הפרטי שלך.
נושא: לכו בעקבות הכסף.
תוודא שאתה יושב כשאתה עושה את זה.
תיעוד משלוחים
גרייט איסטרן
דלק מזוקק 407 מיליון דולר
גרייט איסטרן
הוא הרס את המיכליות שלי. ואתה אומר לי לא לדאוג?
שאתה תטפל בזה?
ולי רק נוספה עוד מבוכה.
יש לי צוות חדש שמוכן לפעולה. זה רק עניין של זמן.
נגמר לך הזמן.
בניו יורק הכול מושבת. שום דבר לא זז.
לא עונים לטלפונים שלי.
רק היום הפסדתי עשרות מיליונים.
הכול יהיה בסדר.
תעצור את ההפסדים שלי. אחרת אין לך מה לחזור.
לך תזדיין.
כן?
מר מק'קול.
-ניקולאי. -החיים שלך תמורת החיים שלהם.
של מי?
כדאי שתענה.
-כן? -מר מק'קול?
ראלפי?
הם נכנסו לחנות כשסגרנו והיו להם אקדחים...
מי איתך?
ג'ני, בריאן, ג'יי ומרקוס. מה קורה?
אוי, אלוהים.
האנשים שלי פה יהרגו אותם עוד 30 דקות.
אלא אם תגיע הנה עוד 29.
אתה מכיר את המקום.
יש עדיין ריח של דלק שרוף באוויר.
מיקום מק'קול
הוא קרוב. תהיו מוכנים.
הנה מגיע האוטובוס.
רק בודק מה קורה איתך, איש רגשן.
-כן? -אתה מוכן למות בשביל החברים שלך?
ואתה?
ברגע שתראו אותו, תירו בו.
האוטובוס ריק.
עקוב אחריי...
תהרוג אחד.
תהרוג אחד מהם.
אתה רוצה להיות ראשון?
-מאיפה זה בא? -אני לא יודע.
אני לא יודע.
הם הולכים להרוג את ראלפי.
מה? הם הולכים להרוג אותו קיבינימאט.
מאיזה כיוון?
מה?
השיר. מאיזה כיוון הוא בא?
מערכת הכריזה במשרדי האבטחה.
מר מק'קול? מה קורה? מי זה האנשים האלה?
בוא הנה מהר.
אני צריך עזרה.
דווח! איפה אתה?
אל תירה. אל תירה.
אני לא מבין מה אתה אומר.
אוקיי, אני מתכופף. אני מתכופף!
ראלפי.
תקשיב, תביא את כולם הנה. אל תשאיר אף אחד מאחור.
דרך דלתות השרות מאחור. אוקיי? קדימה.
-כן? -מאד מחוכם, מר מק'קול.
החלטתי לבוא לראות אותך.
כן?
אני מחכה לך.
תמצאו את בני הערובה.
חוט תיל מתיח
חול וחצץ
זה אני, מר מק'קול.
זה ראלפי.
אמרת לא להשאיר אף אחד מאחור.
90 קילו, בתחת שלי.
קדימה.
אוי, פאק!
אתה בסדר?
חטפתי כדור.
-אתה יכול ללכת? -כן.
תקשיב, אני צריך שתעשה משהו, אוקיי? תביט אלי.
ראלפי, פוקוס. פוקוס.
אתה יכול להגיע לארון החשמל?
40 שניות בדיוק.
חמצן פרופילן
שיט.
מי אתה?
שיט. אוי, שיט.
מוסקבה
שלושה ימים לאחר מכן
אני במקומך הייתי נשאר שם.
מי אתה?
כולם רוצים לדעת.
האקדח לא שם. פשוט תשים עליך את המגבת.
מה אתה רוצה?
אני רוצה את ראש הנחש.
אז זה אתה.
ועכשיו באת להרוג אותי.
כן.
ומה תרוויח מזה שאני אמות?
שלווה.
שלווה זה מצרך שעולה הרבה כסף.
אבל אני יכול להשיג לך שלווה.
מה המחיר שלך?
אתה שם?
שומרים, שומרים!
היי.
היי! היי, רוברט.
היי. זכרתי שאתה גר פה בסביבה...
אז אני עוברת פה בימים האחרונים, בתקווה להיתקל בך.
כן?
כן. נראית שונה לגמרי, אה?
יום ולילה.
כן, טוב...
בשבוע הבא מוציאים לי את התפרים.
התחלתי לקרוא.
-לא! -כן!
טוב מאד.
קניתי את זה בחנות ספרים משומשים. האיש שם המליץ לי עליו.
ספר טוב.
וגם מצאתי עבודה.
כאילו, עבודה אמיתית עם שעות-עבודה אמיתיות וכל זה.
אוקיי.
אתה יודע, בבית חולים, כשהם נתנו לי את הדברים שלי...
הייתה גם מעטפה עם השם שלי.
כמעט עשרת אלפים דולר היו בפנים...
וכרטיס נסיעה מחוץ לעיר.
בטח דמי שתיקה, נכון?
סביר.
מה זה משנה?
התחלה חדשה.
אלינה הזמרת.
מישהו אמר לי פעם שאני יכולה להיות כל מה שאני רוצה.
גוף, נפש...
רוח.
אני אתגעגע לסיפורים שלך, רוברט.
יש לך את הסיפור שלך עכשיו.
תודה.
על הכול.
נראה אותך, בסדר?
אוקיי.
-ביי, רוברט. -שלום, אלינה.
האדם הבלתי נראה
ק.ל. בוסטון-שרות-מצוקה
בנושא: הכול נגדך? אין לך לאן לפנות?
אני בצרה. אתה יכול לעזור?
כן.